-Tidigare: -Du har flyttat in i smyg, va?
-Zachary Cain. -Det stämmer inte, Cain är för dum.
-Karl Marsten. -När började rackor slå ihop sig?
Marsten och Cain bygger en armé. - Du bär skulden till allt, Clay.
-Vad vill ni? -Enligt ryktet är flocken svag.
Det finns bara ett sätt att ta över.
Jeremy har inte varit ärlig. Clay har tappat kontrollen.
-Inga halvmesyrer. -Är det nödvändigt?
Den som ger sig på mig... får räkna med allvarliga följder.
-Clay, vad har hänt? -Jag har gjort saker. Jag sjunker.
Jag vill vara bättre. Kom hem.
-Dennis Stillwell är död. -Joey?
Här finns bara en kropp. De tog ögonen.
Blondinen ni kom med gick för några minuter sen.
Du lär inte gilla innehållet.
-Hur vet vi att de är Stillwells? -Jag såg kroppen.
-Ögonen var utstuckna. De är hans. -Var hans.
-Det här ska stå Santos dyrt. -Förlåt, jag ska...
OKÄNT NUMMER
Tänker du svara?
Hallå?
Varför frågar du inte honom själv? Sätt i gång.
-Gillade du presenten? -Din sjuke fan.
-Varför dödade du Dennis Stillwell? -Erkänn att du blev paff.
-Du har min uppmärksamhet. -Bra. Lyssna nu och ta mig på allvar.
Du får svårt att prata när jag har slitit strupen av dig.
Precis det vi måste prata om. Ni upprätthåller flocklagen med våld.
Nu får ni smaka er egen medicin.
Det enda vi vill är att slippa flockens tyranniska styre.
Flockens regler är urgamla. Varför skulle vi ändra dem nu?
Ja, varför? Det är ju ni som har makten.
Det är dags för en ny världsordning. Ni kanske inte instämmer-
-men räkna med fler begravningar.
-Var är Joey Stillwell? -Han lever, än så länge.
Han har alla kroppsdelar kvar, till skillnad från Boggs.
Boggs trodde vi var svaga. Vi lärde honom en läxa.
Dennis Stillwell föraktade oss. Han fick också lära sig en läxa.
Vad vill du ha?
-Ett möte. Du och jag träffas. -Kom till Stonehaven, så pratar vi.
Er matta är fortfarande fläckad av min brors blod.
Vi träffas i parken. På Bear Valleys östra sida.
-Det passar inte mig. -Välj då en plats utanför ditt fort.
Jag kommer ensam och i god tro. Kan jag lita på att du gör detsamma?
Okej. Det ligger en övergiven campingplats vid väg 35. Vi ses där.
Det låter bra. Vad sägs om i morgon klockan tolv?
-Vi ses där. -Bra.
-Lita inte på ett ord han säger. -Nej, men vi måste gå till handling.
Vi vänder mötet till vår fördel och luskar efter deras gömställe.
Clay och Elena, åk dit och hitta spaningsplatser.
-Är allt bra? -Ja, så fort Santos är fast.
Jag menar telefonsamtalet, Clay.
-Vad var det om? -Jag hade svårt med rack-disciplinen.
-Föll inte det sig naturligt för dig? -Inte längre.
-Är du okej nu? -Jag mår bättre nu när du är här.
Jag kom på grund av Dennis. Och Santos.
-Vi har en utkiksplats i söder. -Norrsidan är gles. Jag letar vidare.
Jag vill vara beredd på vad än Santos har i backfickan.
Hej, Sylvie. Det är Philip. Jag behöver hjälp att spåra en video.
Jag har själv försökt, men...
Nej, nej, du behöver inte komma hit. Om du bara kunde...
Om en timme? Ja, då är jag här.
Jag ser fram emot att träffa dig med.
RING NÄR DU KAN HOPPAS ALLT ÄR OKEJ
Jag är intresserad av en kryssning.
Två månader och sex kontinenter? Det låter ju perfekt.
Ja, det stämmer. Stillwell.
Okej, tack. Jag ser fram emot det.
-Dennis ska visst åka på kryssning? -Ja, han får en sjujäkla semester.
Radera nåns liv med några samtal, vilket otacksamt jobb.
Men nödvändigt. Morden skulle oroa de andra familjerna.
-Jag avundas inte dig. -Så hemskt är det inte.
Man stänger av känslorna och fokuserar på uppgiften.
-Jag antog att du skulle ta över. -Ansvar är inte min grej.
-Du klarar det, men vill inte. -Jag är inte som du, pappa.
När du var i min ålder hade du en tonårsson. Hur fixade du det?
Jag anpassade mig och gjorde det bästa av saken.
-En dag får du själv en son. -Vem vet? Jag kanske redan har en.
-Vi kan inte ta så lätt på saken. -Jag vet, det var ett skämt.
Fast den där natten i Rio med tvillingarna...
-Minnet är lite suddigt. -Sist sa du trillingar.
-Förlåt, jag överreagerade. -Du var rädd.
-Det var fånigt att åka till akuten. -Lyssna på mig...
Du är gravid för första gången och hade ont. Det tar man på allvar.
Om jag blev ordinerad sängvila, skulle jag glatt ta emot det.
Vad är det, älskling?
Det är inte min första gång.
Jag var ung och blev ihop med en kille. Allting gick fort.
-Jag var inte förberedd. -Så du blev gravid.
-Jag skulle ha berättat. Förlåt. -Det gör inget. Vad hände?
Han stack när jag berättade, bara försvann ur mitt liv.
Jag var helt ensam, och stressen blev för mycket.
Nån vecka senare fick jag missfall.
Det var den värsta tiden i mitt liv. Därför är jag rädd.
Jag är rädd att graviditeten ska skrämma bort dig, och...
-...att jag ska bli ensam igen. -Lyssna på mig.
Du har ingenting att vara rädd för.
Du och barnet mår bra, och med oss är det bättre än bra.
Jag försvinner ingenstans. Det lovar jag dig.
-Ser du det här? -Ja.
-Kolla in lådan. -Samma presentpapper igen.
Jeremy, ett bud lämnade precis en låda inslagen i Santos presentpapper.
Rör den inte, Elena. Antonio och jag är på väg.
-Joeys kroppsdelar? -Eller en fälla.
Nick, stanna här. Vi åker dit.
Jag har med mig kaffe, muffins och nyckeln till nätets hemligheter.
-Tänker du be mig komma in? -Kom in.
Tack, snygging.
-Du är dig lik, Sylvie. -Bra, va?
-Vargar är vackra djur. -Ja, men brutala.
-Kan du spåra den som la upp videon? -Jag lyckades hitta e-postadressen.
-Vill jag veta hur? -Nej.
-Ny flickvän? -Hur är det på jobbet?
Tråkigt sen du slutade. Bor ni ihop?
-Ja eller nej? -Hon har precis flyttat in.
Gör hon dig lycklig?
-Ja. -Visst, om du säger det...
-Nate Parker. -Ursäkta?
Killen som la upp videon. En datafreak av säkerheten att döma.
Vanligtvis öppnar jag brandväggar på halva tiden. Då ska vi se...
Tydligen är han en galenpanna. Han mejlar myndigheterna konstant.
Toppen.
Hans senaste adress är en lägenhet i Corktown.
-Vad gör vi nu? -Min klient vill köpa rättigheterna.
-Jag följer med. -Det behövs inte.
Du är både smart och snygg, men den här killen är misstänksam.
-När han ser kostymen är det kört. -Jag klär mig ledigt.
Han genomskådar dig om du så går dit naken. Jag pratar hans språk.
Erkänn att du behöver mig.
-Åh, nej... Vi måste köra vidare. -Hon behöver hjälp.
Cain.
Kom igen!
-Ja? -Vi har stannat vid en olycka.
-Är allt okej? -Vi hör av oss.
-Numret är upptaget... -Fan också!
-Vad hände? Hör du mig? -Den andra bilen...körde i väg.
Ja, tjejen verkar skadad.
Ett bakhåll!
Hur illa är det?
-Kul att ses, Antonio. -Du har ringt Elena Michaels...
Antonio och Jeremy blev överfallna. Hitta dem!
Antonio!
Hjälp Antonio, han är sårad!
-Vi måste få hem honom. -Kom igen.
Såja.
-Hur hittade ni mig? -Jag fick tag i ditt användarnamn.
Nej, inte en chans. Mina brandväggar är täta.
Så brandsäkra är de faktiskt inte.
Jag hittade en glipa i dina grindar, sen var det bara att surfa in.
Allvar? Tusan också. Är ni från myndigheterna?
-Ser vi ut som det? -Han gör det.
-Min reklambyrå vill köpa din video. -Varför skulle jag sälja den?
Ditt kreditkortsföretag vill nog ha avbetalning på skulden.
Vilken skuld?
Okej, jag har väl några räkningar. Hur mycket pratar vi om?
-Vad sägs om 2 000 dollar? -Skämtar han? Det är en pangvideo.
Kvaliteten är bara skaplig. Ett barn kunde ha filmat den.
Kom ni hit för att förolämpa mig?
-Tänk att få se din video på tv. -Då snackar vi 10 000.
5 000. Då tar du ner videon och överlåter rättigheterna till mig.
7 500.
-5 000. Men jag vill ha kontanter. -Kör till.
-Vad har hänt? -Din pappa är illa däran.
Pappa!
-Allt ska bli bra, pappa. -Jag klarar mig. Hjälp Clay, fort!
Jag behöver gasbindor och tejp.
Ge mig det, fort. Tryck här. - Elena, jag behöver tvättsprit.
Det här svider. Tryck igen! Ge mig blodstillande och förband.
Mer! Tryck hårdare!
-Håll ut, pappa. -Nick, vi måste vira runt gasbindan.
Okej, jag har den.
Sen hitåt. - Ge mig en sax, Clay.
-Stanna hos oss! -Ge inte upp, pappa.
Bättre?
Jag repar mig, Nick.
-Vi ska spåra upp Santos. -Jag vet.
-Hur ser läget ut, doktorn? -Du är stark. Du överlever.
Du har aldrig ljugit för mig. Börja inte nu.
Jag ska göra allt i min makt.
Varsågod.
-Hibiskuste? -Ja, det är bra för dig.
-Det är starkt. -Vi har kamomillte också.
Nej, det är gott. Det får dämpa rödvinssuget i ett halvår framöver.
Vår lilla tjej blir en finsmakare.
Jaså, är det en tjej? Hur vet du det?
Jag har min doktorsgrad, vet du. Hon kommer att ta efter dig-
-och vara vacker, begåvad, smart...
Du kan svara, men glöm inte var vi var.
-Tänker du inte svara? -Nej, jag ringer henne senare.
-Säkert? -Ja.
Då så, var var vi nånstans?
Logan svarar inte. Jag vill inte berätta över sms.
-Jeremy... -Vi kan prata sen, Antonio.
-Du måste stoppa dem. -Det ska vi. Du och jag tillsammans.
Tillsammans...
Jeremy!
-Det ser inte bra ut. -Jag klarar mig.
Jeremy, säg vad jag ska göra!
Hämta tvättsprit och förband. Jag måste stoppa blödningen.
Vi måste rengöra det.
-Räcker det till kampanjen? -Ja, om kvaliteten kan förbättras.
Jag har ett program där hemma som ökar skärpan och tar stillbilder.
-Jaså? Det skulle vara toppen. -Kom hem till mig. Vi gör det i dag.
-Eller så skickar jag filen. -Jag stötte inte på dig.
Nej, men jag måste jobba och...
-Philip, jag gör visst dig besvärad. -Ja, lite grann.
-Vi som känner varandra så väl! -Just därför.
-Erkänn att vi är ett bra team. -Ja, men ett dåligt par.
Du gav aldrig mig chansen.
Varför inte? Vi hade ju det bra i sängen.
-Sängen, köket, balkongen... -Sylvie.
Sex inte är allt, och jag kan vara krävande, men ändå.
Det vi hade var fint, men det jag har nu är...
Bättre?
För mig.
Hon kan skatta sig lycklig. Jag hoppas hon är allt du vill ha.
Du skulle ha sett det!
Jag högg honom i benet så att blodet sprutade!
-Du högg honom hårt, va? -Ja!
-Det var fantastiskt. -Du är fantastisk.
Sötnos, skärsåret öppnade sig.
-Blev du tänd nu? -Allting med dig gör mig tänd.
-Vill du göra det igen? -Ingen har nånsin tröttat ut mig.
Ni varulvar är otroliga.
Du är inte så tokig för att vara människa.
-Var det en komplimang? -Utan tvekan.
-Du hade inte behövt skära dig. -Jag ville verka äkta.
De känner väl igen riktigt blod på lukten?
-Jag har aldrig känt nån som du. -Älskling...
Jag har definitivt aldrig träffat nån som du.
Han blöder invärtes, och har förlorat mycket blod.
-Vad kan vi göra? -Det finns inget mer jag kan göra.
-Vi kör honom till sjukhuset. -Nick, det vet du att vi inte kan.
-Jag tänker inte låta min pappa dö! -Nicky...
Det är inte din kamp.
Elena...
Jag är här.
Grabbarna behöver dig.
-Jag vet. -Ta hand om henne.
-Clay. -Ja?
-Låt ditt hjärta förlåta. -Det ska jag.
Min vän, inga fler halvmesyrer.
Santos, allihop...
Min vän... Du kan vila nu.
-Nicholas... Nicky? -Jag är här, pappa.
Kom närmre. Närmre.
Tack.
Trettio års vänskap.
Så många småsaker man tar för givet, sen plötsligt är allt över.
-Rackorna måste stoppas för gott. -Jag håller med. Utan nåd.
-Elena... -De dödade Pete och Antonio.
När ska vi slå tillbaka?
-Det här är mer än så. -Vi kan prata sen...
Nej, jag kan sörja resten av livet.
Just nu måste vi gå till motattack. Ta reda på vilka som är inblandade.
Vi måste ta reda på vem kvinnan var.
Rackorna är desperata om de utnyttjar människor.
Var börjar vi?
-Cain är den svagaste länken. -Svag?
Ja, mentalt svag och slarvig. Vi måste få honom att snacka.
-Jag åker till campingen och spårar. -Inte själv.
Clay följer med dig. Nick och jag tar hand om Antonio.
-Hur är det med skadan? -Det är ingen fara. Oroa dig inte.
Jag vet hur mycket han betydde för dig.
För oss allihop. Antonio är borta, men vi kan skipa rättvisa.
Lådan är borta.
Vi var här för bara några timmar sen. Allting har förändrats.
Jag kan inte sluta tänka på Antonio och Pete.
Inte jag heller. De var mina bröder.
Vi kan inte förlora fler i familjen.
Det enda blod som ska spillas härefter är rackornas.
Han sprang norrut.
Sa din pappa nånsin var han ville få sin aska utspridd?
Vi diskuterade aldrig saken. Ingen vill tänka på att man en dag...
Han älskade körsbärslunden på din familjs egendom.
Du får förlåta mig. Jag är lite ringrostig på att sy.
Öppna du, jag syr färdigt.
-Sheriffen. -Mr Sorrentino.
Är Clayton Danvers här?
Han uträttar några ärenden. Kan jag hjälpa er?
-Är Jeremy Danvers hemma? -Det är inte så lägligt just nu.
Polisen kommer alltid olägligt. Vi har hittat Michael Braxtons kropp.
-Hans kropp? -Ja. - Mr Danvers, jag sökte just er.
-Ursäkta oss, Nick. - Stig på. -Tack.
-Vi ses om några dagar. -Vem var det?
Santos. Han och LeBlanc åker till Manhattan.
-De är på rymmen. -Tills stormen har lagt sig.
-Santos är feg. -Kanske. Jag vet inte.
Han är ingen man, inte som du. Du är inte rädd för nånting.
-Du och jag kan bilda en flock. -Du är inte en av oss.
Men det kan jag bli. Ett bett, så är jag din varulvsdrottning.
-Vi kunde vara som Bonnie och Clyde. -Du vet hur det slutade, va?
Ingen överlevde, men det räknas inte. Jag vill leva som du!
-Jag vill bara ha dig i livet. -Tänk bara, du blir alfahanne!
-Skulle jag bry mig om det? -Du kan... Vi kan slå oss till ro.
Hur ska det gå till när du är död? Det är för farligt, glöm det.
Du utgår från att jag dör. Jag är en kämpe, älskling!
Hör här... Du är min tjej.
Jag vet att du är en kämpe, men den här kampen kan du inte vinna.
Älskling...
Jag åker och köper nachos.
-Vilket håll for han åt? -Vänta.
Cain körde västerut. Vi tar honom.
-Har ni målat de här? -Ja.
-Så vackra de är! -Tack.
-De påminner om Turner. -Ni är konstkännare.
Jag har inte alltid bott här. Baltimore är fullt av fina museum.
-Slå er ner. -Visst.
-Har ni information om mr Braxton? -Hans kropp hittades utanför stan.
Halsen var avskuren, vilket gör det till en mordutredning.
Först vargattacker, och nu mord. Misstänker ni ett samband?
Vi får se vad utredningen visar.
-Hur är min son inblandad? -Braxton pratade om att åka hit.
-Vad jag förstår var han berusad. -Han hade tagit några glas.
Män som dricker för mycket blir ofta stora i orden.
Men när ruset är över tar de förnuftet till fånga.
Sista gången vi såg Braxton var när vi hittade den stackars pojken.
Alla konstföremål... Ert pass måste vara flitigt använt.
Min son har införskaffat de flesta. Han har en doktorsgrad i antropologi.
-Är Clayton er biologiska son? -En intressant fråga.
Ni ser inte gammal nog ut för att ha en son i den åldern.
Försöker ni smickra mig? Han kom till mig som åttaåring.
Nu är han professor. Ni måste vara väldigt stolt.
Jag är stolt över hela min familj.
-Du hade rätt. -Spåren visade vägen.
Går vi in, blir det kalabalik. Vi väntar tills han kommer ut.
Nej. Jag väntar på honom.
-Ska du ha fest? -Nu verkar det så.
Det ska du få sota för!
Skulle du ha nån chans mot mig?
Lätt. Du är dum och långsam.
Nu är det slut på leken!
Du är aldrig långt från din hynda.
Döda honom inte, vi behöver honom.
Clay!
Clay, titta på mig. Du kan inte döda honom.
Jag dödade inte honom. Vi drar.
-Tack för att ni tog er tid. -Jag ber Clay ringa er.
Jag kommer gärna tillbaka och tittar runt i resten av huset.
Kanske en annan gång. När ni inte försöker lösa ett mord.
Tack ska ni ha.
Hon har åkt.
Stanna här, jag hämtar förbandslådan.
-Det är Jeremy Danvers. -Jag ringer upp honom.
Det är Jeremy. Bäst att du svarar.
-Hallå? -Logan, läget har trappats upp.
Antonio är död.
Är allt som det ska?
Logan, är du kvar?
-Vad hände? -Rackorna anföll oss.
-Är du oskadd? -Ja. Du måste komma tillbaka.
Beklagar. Jag kommer så fort jag kan.
Clay hämtar in Cain för förhör. De andra rackorna går bärsärkagång.
-Jag vill ha flocken samlad. -Jag måste ordna upp saker här först.
Hälsa Nick att jag tänker på honom.
-Vad har hänt? -Fler familjeärenden.
Hur länge blir du borta?
Jag åker ingenstans.
-Jag var alltid nyfiken på stället. -Vänta tills du ser gästrummet.
Elena?
Ni lyckades.
-Vi hade tur. -Förtjänade vi inte lite tur i dag?
Jeremy.
Jag förlorade mer blod än jag trodde.
Men i morgon bitti är jag som ny.
-Är du säker på det? -Visst.
-Philip? -Det passar inte nu.
Ring honom. Gör det. Försäkra honom om att du mår bra.
-Annars sätter han sig på tåget hit. -Jag är orolig för dig.
Var inte det. Gå nu.
Vad nu då, tuffing?
-Nu berättar du var lagret ligger. -Det låter inte bekant.
Stället som du, Marsten och psykfallet snackade om på motellet.
Motellet, ja. Marsten vädrade dig och hyndan.
Gillade ni vår lilla present?
Du kommer att snacka innan jag är färdig med dig.
-Hej. -Hej, det är jag.
Var är du? Hur är det med dig?
Jag är okej.
Förlåt att jag lämnade dig så där. Det var hemskt gjort.
Ja, det håller jag med om.
Jag har inte mist nån i familjen sen mina föräldrar dog.
När jag var med din familj på bröllopet, så bara brast allting.
Jag behövde tid att komma över det.
Det är ingen fara. En dag låter du kanske mig hjälpa dig.
-Jag skulle gilla det. -Är du tillbaka i Bear Valley?
-För tillfället. -Är Logan där? Kan du prata med nån?
Några kusiner är här, vi hjälper varandra genom det.
-Jag hoppas att du stannar hos mig. -Det vet du att jag gör.
-Vi ses snart. -Ja.
Jeremy?
Jeremy!
Jeremy? - Nick!
Det är nåt mer än blodförlusten.